Теодор Траянов
Облак

chitanka.info

Над есенната вечер

самотен облак плува

към синкавия север,

към скръбни планини.

А в тебе детска песен

унесено жадува,

към светъл юг се носи,

към пролетни страни.

Виж, облакът прилива

в просторите здрачени,

не зърна свойта пролет

у погледа ти плах:

обет ли тежък дал е

за полунощно бдение,

от сянката ли бяга

на някой сторен грях?

Той гибел вредом носи

за вси неща любими

и своя образ мрачен

от детски поглед крий,

дълбоката си тайна,

проклета и без име,

в сърцето ще притули

от себе си дори.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.